Aiemmin:
Vuodatamme roomalaisten veren lumelle!
En marssita väkeäni tuonpuoleiseen!
Enkä minä kuole roomalaisen miekka selässäni!
Varoitin sinua pysymään kaukana minunlaisistani miehistä.
Olet saanut kärsiä ja kokenut menetystä.
Monet meistä jakavat kohtalosi.
Tottele Tiberiusin käskyjä.
Miekkansa hukkaavan pojan?
Tässä me seisomme.
Olet jälleen alaiseni.
Jäänkö Sinuessaan?
Tähän samaiseen villaan.
- Tiberiusin alaisena. - Hän välittää sinusta paljon.
Hänen oli päästävä puhumaan isäsi kanssa.
Mitä tärkeää asiaa hänellä oli?
Melkoinen mysteeri.
Saatettiinko orjani takaisin Sinuessaan?
Liittyikö hän kapinaan?
Kapinalliset mursivat muurin!
Meidän on vetäydyttävä!
Mahtava Crassus pakenee meitä!
Hän palaa.
Spartacus. Roomalaisia tulee jälleen takaamme.
Crixus!
Eikö Roomalla ole enempää tarjottavaa?
En ole vielä vuodattanut riittävästi verta!
Crassus hyökkää kimppuumme kahdesti päivässä.
Vain kourallisella miehiä.
Hän pelaa aikaa päästäkseen lähemmäksi legioonineen.
Hän tietää, että hidastamme suojelemaan heikoimpia.
Hänen strategiansa on toimiva.
Kerro jumalillesi, että Crixus kusee heidän päälleen.
Crixus.
Haluaisin ensin puhua hänen kanssaan.
Kuinka monen päivän marssin päässä Crassus on?
Ime munaa, senkin villi!
Pakota hänet vastaamaan.
Neljän päivän!
Neljän päivän.
Pyydän.
Kootkaa aseet ja jatkakaa marssia.
Kerroin haluamanne tiedon!
Pyydän. Säästä henkeni!
Pyydät väärältä mieheltä.
Mädäntymisen ja hajun perusteella he kuolivat kolme päivää sitten.
Lähestyimme jälleen päivällä.
- Seis! - Onko mikään ihme?
Spartacusin joukot eivät ole voineet levätä.
Eivät tänäkään yönä.
Käske toisen legioonan erkaantua
ja lähteä joukkojemme edelle.
Vaadit miehiltäsi liikaa.
Nyt ei ole hellyyden aika.
Valmistaudun tulevaan yhteenottoon.
Mutta murtumispisteessä oleva legioona
ei auta kukistamaan Spartacusin armeijaa.
Tapamme kaikki, jotka eivät pysy joukkojemme mukana.
Eikö desimaation uhka riitä?
En päästä häntä pakenemaan!
Imperaattori.
Senaattori Metellus vaatii saada puhua kanssanne.
Metellus?
Lähetit minut Roomaan kertomaan varmasta voitostasi
Melian harjulla,
mutta viime aikaiset uutiset leimasivat minut typerykseksi!
En pidä äänensävystäsi.
Enkä minä epäonnistuneista sotatoimistasi.
Spartacus vain pitkittää häviötään.
Vie Roomaan viesti.
Olen tasavallan senaattori!
En mikään viestinviejä,
joka kertoo uutisia kuvitteellisista voitoista.
Teet sen, minkä koen tarpeelliseksi.
Vai oletko unohtanut sopimuksemme?
Annat villan Sinuessassa
ja täytät kukkaroni verorahoilla!
Kanssasi toimiminen
tahraisi vain oman maineeni pahemmin.
Mikään ei ole muuttunut.
Kukistan Spartacusin ja hänen kapinansa,
kuten lupasin.
Yleviä sanoja mieheltä, jonka luotetuin orja
on kuulemma paennut kapinalliskuninkaan luo.
Älä puutu kiistaan.
Olet menettänyt järkesi!
Varmistan, että sinut erotetaan senaatista jäseneen kajoamisen vuoksi.
Tottelet minun käskyjäni!
Marcus.
Palaa Roomaan.
Jos puhut minua vastaan,
käytän suuren summan salamurhaasi.
Nostakaa hänet hevosensa selkään
ja lähettäkää toinen legioona Spartacusin perään.
Käskekää miehiä valmistautumaan lähtöön milloin vain.
Emme saa asettua liian mukavasti.
En halua paeta kuin jänis, joka kuvittelee kuulevansa metsästäjän askeleet.
En minäkään.
Mutta pysyttelemme edellä, kunnes saamme lisää miehiä.
Se on viisas tie.
Päällystäisin sen roomalaisten päillä.
Menetämme omamme, ellemme ole varovaisia.
Et ennen tuntenutkaan tuota sanaa.
Ajattelen joukkojemme vähemmän kykeneviä jäseniä.
Jotka kuitenkin syövät yhtä paljon kuin keihäitä käyttelevät.
Hän on oikeassa.
Varastomme ovat lähes lopussa. Pian nälkä painaa meitä jälleen.
Gannicus.
Mene edeltä Lugon kanssa.
Selvitä, onko missään viljaa tai lihaa.
Emme voi paeta ikuisesti.
Voimme jonain päivänä joutua jälleen taistelemaan.
Jonain päivänä.
Tiedät, että hän on oikeassa.
Mikään aluevaltaus ei ole varma sodan aikana.
Onko mahdollista
paeta jälleen Crassusin kynsistä?
En halua sinun joutuvan niihin.
Keräsin liikaa puita ja haluaisin jakaa ne.
Jos se sopii teille...
Vittu!
Sytytä nuotio.
Ja tiedä, että tarkkailen sinua.
Hänen katseensa on yhä uhkaava.
Hän heltyy, jos todistat taistelevasi roomalaisia vastaan.
Hänellä ei ole syytä kantaa huolta siitä.
Mutta sydämen asioissa hänen kannattaakin olla huolissaan.
Unohda moinen äläkä enää puhu asiasta.
Jos olisit nauranut sanoilleni,
olisin tiennyt, ettet tunne samoin.
Mutta koska hermostuit,
tiedän saavani vastakaikua.
Kuulet vain omien sanojesi kaiun.
Etkö muka vilkuile minua, kun kävelen ohi?
Eikö henkesi salpaudu, kun tulen lähellesi?
Pelkäsin joutuvani nukkumaan taivaan alla.
Kiitän.
- Pieni asia. - Pienikö?
Vain vähän aikaa sitten olisit nauttinut kärsimyksestäni.
Saattaisin nauttia yhäkin.
Miksi sitten tarjoat apua?
Tarjoan sitä Spartacusin nimeen.
En voi käsittää syytä, mutta hän tuntuu välittävän sinusta.
En tiedä, mitä sanoa.
En halua kuulla.
Spartacus on joutunut uhraamaan paljon.
Hän ansaitsee edes vähän onnea.
Kuten me kaikki.
Pahoittelen.
Tarvitsen apua.
Sinun täytyy ponnistaa mahdollisimman kovaa.
- Uudelleen. - En voi.
Rauhoitu.
Ja tottele ohjeita.
Sateentuoja...
Jos haluat jäädä eloon, ponnista nyt.
Antakaa pian veitsi.
Sinua on siunattu pojalla.
Katsokaapa sen kyrpää.
Se roikkuu kuin itse Juppiterin!
Rukoilen, että hän käyttää sitä vain halukkaisiin.
Hänen onnekseen noin taidokkaat kädet
auttoivat hänet maailmaan.
Oletko tehnyt tätä ennenkin?
Autoin monesti isäntäni orjia.
Tunsinkohan hänet.
Mikä hänen nimensä on?
Pompo.
Eläinten kasvattaja Campanian lähellä...
Hän puhuu Pomposta,
mutta käden merkintä sanoo muuta.
Olitko itse Marcus Crassusin orja?
Olin.
Hänkin on vakooja.
Millainen vakooja jää auttamaan synnytyksessä?
Tappamistamme yrittävän miehen vakooja!
Hän ei lähettänyt minua.
Pakenin hänen teltastaan Melian harjulla.
Miksi hylkäsit hänet ja lähdit jäätävään myrskyyn?
Kerro heti,
tai menetät ikuisiksi ajoiksi kykysi puhua.
Tyttö on karannut orja, palveli hän ketä isäntää hyvänsä.
Hän ansaitsee suojeluamme,
eikä verhottuja uhkauksia.
En verhoa mitään.
Enkä salli viholliseni merkkiä kantavankaan tehdä niin.
Crassus itse ei vahingoittanut minua.
Mutta hänen kunnioitettu poikansa loukkasi minua vakavasti
ja olisi jatkanut sitä.
Vaimoani kohdeltiin samoin
hänen isäntiensä käsissä.
Hän on sinun vastuullasi.
Huolehdi hänestä.
Ja tiedä, että jos hän valehtelee,
hän menettää henkensä.
Kiitän.
Olen huolissani tästä.
Laeta on oikeassa.
Emme voi käännyttää yhtäkään vapautta tahtovaa orjaa.
Sitten hän voi nääntyä vapaana nälkään meidän muiden tavoin.
Valmistelkaa kaikki ennen kuin käytte nukkumaan.
Lähdemme aamulla toisen legioonan perään.
En muista käskeneeni sinua tänne.
Tulin viimeaikaisten tapahtumien vuoksi.
Katoa silmistäni.
Olen huolissani
isästäsi.
Mitä mieltä sinä olet asiasta?
Hän on puuskainen.
Hän on ollut tolaltaan Melian harjun jälkeen.
Hän vain komentaa lujalla kädellä.
Joka puristui nyrkkiin liittolaistamme vastaan.
Metellus oli asiaton.
Hän on kyllä typerys,
mutta hän on silti tasavallan senaattori.
Isäni samoin.
Hänen vastauksensa loukkaukseen oli ylimitoitettu.
Etenkin koska hän ylpeilee pysyvänsä aina hallinnassa.
Käymme sotaa, Tiberius.
Vihollisemme hyödyntää vähäisintäkin heikkouttamme
ja syöksee meidät tuhoon.
Puhu suoraan ja sano sanottavasi.
Rakas poika on jälleen isänsä suosiossa.
Nuorukaisen harkitut neuvot
voisivat palauttaa hänen järkensä.
Ja saada hänet unohtamaan Koren paon.
On sinulla otsaa!
Sen vuoksi tulit luokseni.
Rauhoittaakseen hänen vihaansa
ennen kuin se johtaa sinut tuhoon.
Käsitit väärin.
Etkö sinä uhmannut käskyä
ja tuonut Koren Melian harjulle,
jossa hän sai mahdollisuuden pettää isäni?
Hän anoi kyynelehtien
päästäkseen puhumaan isäsi kanssa hänen pojastaan.
Yksinkertainen juoni,
jonka hän keksi päästäkseen liittymään kapinallisten joukkoon.
Uskon kyllä, että kyseessä on juoni.
Mutta rakastava orja ei luonut sitä.
Mitä teit hänelle, jotta hän päätyi pakenemaan?
Pakotitko pienen kyrpäsi hänen sisäänsä...
Menit liian pitkälle, tribuuni!
Teen niin usein, mutta olen tällä kertaa oikeassa.
Selvitän, mitä teit.
Isäsi tulee jälleen järkiinsä,
kun hänen haavoittunutta sydäntään helpottaa tieto,
että petturi oli joku muu kuin Kore.
Lapsi syntyi kusiseen ja paskaiseen elämään.
Hän on vapaa.
Kuten monet meistä.
Kuten minäkin sinun ansiostasi.
Kunpa voisin siunata sinut enemmällä kuin pelkällä sanalla.
Loputtomalla määrällä ruokaa.
Ja kunnon kodilla, joka lämmittää sinua kylminä öinä.
Ehkäpä jopa omalla lapsellamme jonain päivänä.
Mutta voimani eivät riitä antamaan sinulle mitään näistä.
Vahvuutesi vapautti minut kaivoksesta.
Ohjasi minut varjoista ja palautti elämän tyhjään kuoreen.
Elämän, jota veri ja taistelut tahraavat.
Polkuni on valinta.
Ei kohtalottarien valinta.
Eikä edes itse jumalten.
Valitsin itse, että pysyn rinnallasi
tässä ja seuraavassa elämässä,
kun päädymme tuonpuoleiseen.
Haluan vain lähettää sinne edellämme lisää roomalaisia.
En ansaitse kaltaistasi naista.
Olet ainoa mies, joka todella ansaitsee minut.
Crixus.
Gannicus ja Lugo palasivat.
Spartacusilla on asiaa.
He näkivät laakson, jossa on noin 20 villaa.
Paljon karjaa ja vuohia.
Hyökätkäämme sinne,
jotta eläinten ja roomalaisten veri
sekoittuisi kuunloisteessa.
Aamunkoitteessa lähden pohjoiseen
kohti Alppeja.
Aiotko leiriytyä vuorille?
En.
Aion ylittää ne.
Ja hajaannuttaa väkemme niiden toisella puolella.
Oletko viimein menettänyt järkesi?
Crassusin on helppo jahdata yhtenäistä armeijaa.
Jos tuhansia orjia kulkee vapaasti tasavallan maiden ulkopuolella,
edes hänen voimavaransa eivät riitä kaikkien jäljittämiseen.
Kaikki tekomme ja menetyksemme
ovat yhtä tyhjän kanssa, jos nyt pakenemme.
Jos jäämme,
Crassus hyökkää jälleen ja...
Tulkoon vain.
Olemme voittaneet hänet ennenkin.
Ja saatamme voittaa jälleen. Mutta millä hinnalla?
Monetko meistä kaatuvat?
Moniko nainen ei voi puolustautua?
Tai vastasyntyneet lapset?
Haluan vapauttaa heidät
tasavallan varjosta.
Lävistäkäämme siis sen sydän, jotta varjo väistyisi lopullisesti.
Crassusin armeija lähestyy etelästä.
Jos kääntyisimme länteen, päätyisimme Rooman porteille
ennen kuin hänen legioonansa pääsisivät puolustamaan kaupunkia.
Haluatko hyökätä Roomaan?
Ja pistää sen vapisemaan.
Kuten sinä vannoit tekeväsi,
kun Batiatus kaatui.
Jättäkää meidät kahden.
Tiedät, että olen oikeassa.
Montako roomalaista olemme lähettäneet tuonpuoleiseen?
Tasavalta vapisee kuullessaan Spartacusin orja-armeijasta.
Olemme vain puraisseet pedon nilkkaa.
Jos iskemme sen kurkkuun...
Pelkään kostotoimia.
Sateentuoja?
Kuoleman varjon kukistaja pelkää?
En omasta puolestani.
Mutta minun on mietittävä muitakin.
Olen väsynyt pakenemiseen.
Lepää siis.
Naevia rinnallasi.
Hän ei halua hylätä aatetta.
En minäkään.
En ennen kuin kukistamme Rooman.
Haluat marssittaa meidät tuhoon.
Haluan vapauttaa meidät.
Jotta olisimme täysin vapaita.
Luuletko, että Crassus lakkaa jahtaamasta meitä, kun ylitämme vuoret?
Että tasavalta antaa meidän vain livahtaa pakoon.
Olemme osoittaneet heidän heikkoutensa.
Osoitimme, että vapiseva käsi
voi puristua nyrkkiin.
Haastoimme ajatuksen, että orjan on tiedettävä paikkansa
ja hyväksyttävä keppi ja piiska, koska hänelle on opetettu niin.
Me rakensimme heidän mahtavan tasavaltansa
käsillämme, verellämme ja hengillämme.
He saavat kärsiä yhtä lailla, kun kaadamme sen.
Sait minut näkemään tämän.
Älä pyydä minua nyt ummistamaan silmiäni.
Tilanne oli silloin yksinkertaisempi.
Siteenämme oli vain viha.
Ne ajat ovat valitettavasti mennyttä.
Tulit mukaani tai et,
aion marssia Roomaan
muut kostonhimoiset mukanani.
Taistelimme voidaksemme luoda oman polkumme.
En enää kulje samaa polkua kuin sinä.
Aamunkoitteessa siis.
Lähdemme viimein eri teille.
Crixus.
Pyydän sinulta vielä yhtä palvelusta.
Laakso on vallattu!
Jakakaamme sotasaaliimme!
Ja järjestäkää juhla Crixusille
ja heille, jotka seuraavat päihittämätöntä gallialaista!
Vihainen taivas sataa verta
Raivoaa kyrpäni Raivoaa kyrpäni
Vihainen taivas sataa verta
Raivoaa kyrpäni Raivoaa kyrpäni
Vihainen taivas sataa verta
Raivoaa kyrpäni Raivoaa kyrpäni
Se polttaa kurkkuani.
Kuten kaikki kunnolliset juomat.
Ehkä sinun olisi syytä pitäytyä vedessä
ja puhtoisemmissa ajatuksissa.
Ehkä sinun pitäisi hakea toinen.
Tämä on jo tyhjä.
Kun päätäsi jomottaa aamulla,
muista, että tottelin vain käskyäsi.
Oletko nyt tuon pikkuisen kanssa?
Pahoittelen.
En halunnut loukata sinua.
Pilaat pikkuisen juomalla ja kaltaistesi tavoilla,
ja palaat vielä sänkyyni.
Etkö halua juotavaa?
Haluan, että pääni on selvä,
kun aamu koittaa ja Crixus hyökkää Roomaan.
Minulla on ollut usein erimielisyyksiä gallialaisen kanssa,
mutta tulen silti kaipaamaan häntä.
Minä en.
Vihaatko yhä häntä?
En tule kaipaamaan häntä,
koska lähden hänen kanssaan.
Hylkäätkö Spartacusin marssiaksesi Crixusin rinnalla?
Spartacus on veljeni,
mutta olemme eri mieltä tästä asiasta.
Minua ei odota elämä Alppien tuolla puolen.
En ole paimen tai maanviljelijä.
Tunnen vain veren ja taistelun.
Asia on siis päätetty.
Lähdemme huomenna kohti Roomaa Crixusin kanssa.
Sanasi ilahduttavat minua,
mutta sinun on seurattava Spartacusia.
Paikkani on rinnallasi.
Ei tällä kertaa.
Vannoit, etteivät jumalatkaan voi riistää minua syleilystäsi,
mutta sysäät minut nyt sivuun.
Sydämeni ei koskaan lyö kenellekään muulle.
Mutta se pysähtyisi, jos veisin sinut mukanani tuhoon.
Olen soturi.
Ja minä olen hyvin ylpeä sinusta.
Auta taidoillasi Spartacus
ja vähemmän taidokkaat vapauteen.
Älä pyydä minua hylkäämään sinua.
Pyydän sinua vain elämään.
Ja löytämään jotain iloa loppuelämäsi aikana.
Crixus.
Haluaisin puhua.
Tulet puhumaan kivimuurille,
jos yrität muuttaa hänen mieltään.
Haluan vain juoda
arvostamani miehen kanssa.
Et ole aina ajatellut niin.
Arvostus ei ole aina ollut ansaittua.
Meidän kummankaan tapauksessa.
Olen ollut joskus vastahakoinen.
Voitan sinut siinäkin suhteessa.
Ihme, ettemme ole tappaneet toisiamme.
Kunpa voisimme palata menneeseen ja aloittaa paremmin.
En haluaisi muuttaa tapahtumia.
Onnistuimme mahdottomassa.
Raunioitimme Batiatusin talon.
Tuhosimme Capuan areenan.
Kukistimme Glaberin ja häntä seuranneet roomalaisten joukot.
Palautimme rinnasta revityn sydämen paikoilleen.
Jos olisimme olleet samanmielisempiä,
kohtalomme olisi voinut olla vähemmän kunniakas.
Batiatus sanoi joskus, että miehen on hyväksyttävä kohtalonsa.
Tai se tuhoaa hänet.
Se paskiainen sanoi saman kaikille.
Rukoilen, että kohtalosi suo sinulle kaiken haluamasi
ja että kohtaamme vielä tässä elämässä.
Roomalaisten verta!
Sattuuko sinuun?
Kaikki haavat paranevat aikanaan.
Joskin pelkään, että Metellusin haava ei koskaan lakkaa märkimästä.
Hän tulee pelkäämään Marcus Crassusin nimeä koko loppuikänsä.
Joskus alempia on iskettävä armotta,
jotta he ymmärtävät valtamme.
Ja varmistaaksemme, etteivät he petä meitä.
Metellus oppi läksynsä.
Ehkäpä jos Kore olisi oppinut saman...
Älä mainitse hänen nimeään.
Pahoittelen.
Sydäntäni viiltää nähdä, kuinka pahasti hän loukkasi sinua.
Annoin hänelle kaikkeni.
Kohtelin häntä kuin en välittäisi, että hän on orja.
Miksi hän hylkäsi sen kaiken ja pakeni rakastavasta syleilystäni?
Syytän itseäni.
Mitä teit aiheuttaaksesi sen?
Jätin jotain tekemättä.
Tiesin, ettei Caesariin voi luottaa.
Jos olisin pitänyt häntä silmällä,
hän ei olisi voinut tuoda Korea harjulle,
josta tämä pääsi pakoon.
Caesar voi olla villi,
mutten usko hänen tienneen asiasta.
Minä uskon, että valta tuo mukanaan
monia taakkoja.
On kaikkein tärkeintä tietää, kehen voi luottaa.
Puhut viisaasti.
Oletko varma?
Olen jo jonkin aikaa tuntenut vetoa toiseen suuntaan.
Olen huomannut sen.
Kiitos, että tottelit minua silloinkin, kun et uskonut minun toimivan oikein.
Uskoin mieheen.
Ja tulen aina uskomaan.
Agron.
Toivottavasti löydät etsimäsi.
Ja sinä edes hieman lohtua kaikesta huolimatta.
Kukaan ei ansaitse sitä enemmän.
Missä Kore on?
Nukkuu helpottuneena.
Hän on kiitollinen hengestään.
Sanasi auttoivat häntä pitämään sen.
En uskonut sinun puolustavan
orjan henkeä.
En kohdellut huonosti yhtäkään orjaani ollessani domina.
Pidit heitä silti omaisuutena, jota voi ostaa ja vaihtaa.
Kuten Crassus teki minulle.
Olet kärsinyt vasta hetken sitä,
mikä on kestänyt monella eliniän.
Haluatko vertailla kärsimyksiä?
Punnitkaamme ne siis.
Haavasi lienevät lähes parantuneet.
Olet jälleen yhtä hankala kuin ennen.
Emme voi kieltää todellista luontoamme.
Ei.
Emme voikaan.
Palaa juhliin.
Aamulla alkaa pitkä matka.
Olen jo juonut riittävästi viiniä
ja ollut ikävässä seurassa.
Olet silti roomalainen.
En voisi koskaan antaa sydäntäni sinulle.
En haluakaan sydäntäsi tänä yönä.
Tuntuu, että olit vasta eilen suu auki toljottava gallialainen,
joka halusi todistaa taitonsa areenalla.
Nyt tuhannet seuraavat sinua
hyökätäkseen kanssasi Roomaan.
Tuntisin itse Juppiterin siunanneen meidät,
jos liittyisit seuraamme.
Tieni johtaa muualle.
Mikään ei ole jalompaa
kuin taistelu.
Olemmeko valmiita?
Kun annat käskyn,
lähdemme kohti Roomaa.
Epäilen yhä vakavasti päätöstäsi.
Mutta jos uskoisin jumaliin,
rukoilisin kaikin voimin, että olen väärässä.
Ja minä tekisin kaikkeni osoittaakseni, että olet typerys.
Nostakaa tarvikkeet selkäänne! Lähdemme kohti vuoria!
Spartacus.
Kun olimme vielä Batiatusin luduksessa,
sanoin, että saatoimme olla veljiä toisessa elämässä.
Mutta emme tässä.
Olin väärässä
ja tulen aina pitämään sinua veljenäni.
Ja minä sinua.
Ovatko Spartacusin joukot jakaantuneet?
Suurempi joukko kulkee pohjoisille vuorille.
Heillä on taakkanaan naisia ja lapsia.
Entä loput?
Minne he ovat matkalla?
Länteen.
Kohti Roomaa?
Kumpaa joukkoa seuraamme?
On vain yksi vaihtoehto.
Kaupunkia on puolustettava.
Muut estävät heidän kulkunsa.
Ja Arrius on joukkoineen porttien ulkopuolella.
Yksi legioona hidastaa Spartacusia vain vähän.
Spartacus ei johda länteen suuntaavia joukkoja.
Hänen lemmikkigallialaisensa johtaa.
Crixus?
Hän on yhtä taidokas ja vielä intohimoisempi.
Muttei mikään Sateentuoja.
Roomaa ei voi jättää suojatta.
Arrius hidastaa Crixusin etenemistä,
ja saamme aikaa hyökätä Spartacusin heikentyneen joukon kimppuun.
Meidän on tartuttava tilaisuuteen.
Jos kuuntelet tuon lapsen neuvoa, itse Rooma voi kukistua.
Menetämme sen myötä kaiken tavoittelemamme.
Lakkaa kyseenalaistamasta jokaista päätöstäni.
Tee sitten järkevämpiä päätöksiä.
Emme voi hylätä Roomaa.
Menemme isäni päättämään suuntaan.
Auta häntä sitten tekemään hyvä päätös.
Ei sellaista, jonka hän haluaa kuulla.
Toimin oman mieleni mukaisesti.
Kuten ottaessasi Koren väkisin iltana,
jolloin isäsi valtasi Sinuessan?
Sanoinhan selvittäväni tekosesi.
Sepitätkö nyt valheitakin
vähentääksesi... - Pelisi on pelattu, poika.
Canthara-huora kertoi nähneensä, kun poistuit Koren teltasta.
Hän löysi tämän pahoinpideltynä.
Hän lupasi, ettei koskaan paljastaisi,
mitä oli nähnyt.
Mutta osaan olla hyvin suostutteleva.
Vaarannatko kaiken rahasta kyrpää imevän puheiden vuoksi?
Olen lyönyt ennenkin vetoa epävarmoissa tilanteissa,
mutta seison yhä täällä.
Mikset ole vielä kertonut isälleni?
Kuviteltu petos työnsi hänet kuilun partaalle.
En halua karvaan totuuden työntävän häntä reunan yli.
Mitä haluat minusta?
Olen jo kertonut sen.
Isäsi kuuntelee sinua.
Palauta hänen järkensä.
Puhu hänelle käskemälläni tavalla...
En tottele sinun käskyjäsi!
Olisit tarttunut tarjoukseeni, poika.
Olit kuolla isäsi desimaation vuoksi.
Ehkäpä hän hoitaa tehtävän loppuun, kun hän kuulee, mitä teit.
Tarttukaa häneen!
Nouse ylös!
Et enää koskaan koske minuun.
Etkä puhu minusta valheita.
Et voi tappaa minua ja hävittää ruumistani
muiden huomaamatta.
Olen Julius vitun Caesar.
Pidelkää häntä pöytää vasten.
Olet samanlainen kuin Metellus.
Ja sinun on opittava,
kuka on yläpuolellasi.
Älä puhu tästä kenellekään,
tai kerron kaikille, kuinka mahtava Caesar
otettiin naisen tavoin.
Päivä on meidän.
Milloin se muka ei ole?
Valmistautukaa marssiin.
Yksi taistelu on vielä käymättä.
Rooma on viimein ulottuvillamme!
Yksi typerän Arriusin johtama legioona
on vain tiellämme
kohti legendaarista voittoa!
Kun asuin elinikä sitten vielä
Batiatusin katon alla,
doctoreni Oenomaus vaati vastauksen niiltä,
jotka halusivat tavoitella kunniaa
areenan hiekalla.
"Mitä jalkojesi alla on?"
Pyhää maata!
Verikyynelten kastelemaa!
Tänä päivänä
Rooma vuodattaa niitä!
Aloitammeko?
Sytyttäkää tulet.
Seis!
Kilvet!
Nostakaa kilpenne!
Takanamme ei näy uhkaa.
Toivottavasti tilanne ei muutu.
Joukkomme eivät riitä ilman Crixusia ja hänen seuraajiaan,
jos Crassus hyökkää kimppuumme.
Arrius on kaatunut!
Olet jumala.
Ja Rooma vapisee edessäsi,
kuten Spartacus lupasi.
Raportti.
Miehet ovat valmiina, imperaattori.
Caesar.
Kuinka sinua on käsitelty noin kovasti?
Päädyin häpeälliseen välienselvittelyyn.
Se ei toistu.
Mikset ole hevosen selässä?
Määräsin häntä johtamaan hyökkäystä jalan.
Se kannustaa miehiä, jotka pitävät häntä suuressa arvossa.
Hoitakaamme tämä loppuun,
jotta voimme palata jahtaamaan Spartacusia.
He yrittävät valloittaa asemamme!
Uskotelkaa, että he onnistuivat,
ja hyökätkää sivuilta!
Olet päihittämätön gallialainen.
Näytä heille, että nimesi on ansaittu.
Soittakaa torvia!
Hyökätkää keihäin ja miekoin
heidän kimppuunsa.
Lähettäkää heidät tuonpuoleiseen!
Isä!
Vetäytykää ja kokoontukaa uudelleen!
Juo kustani,
senkin roomalais...
Caesar!
Itäsivustamme on murrettu!
Liikkeelle!
Heitä on liikaa.
Jos Crassus kaatuu, voitamme taistelun.
Crixus!
Ei!
En päästä sinua tästä maailmasta noin helposti, Gaius.
Crixus!
Hiljentäkää tuo ämmä.
Seis!
Onko hän gallialainen, joka yritti kaataa Rooman?
Ja hänen naisensa.
Kukistin hänet omin käsin.
Nouda miekkasi.
Se on ollut liian kauan poissa käsistäsi.
Hän elää yhä.
Ristiinnaulitsen hänet.
Ei.
Hyödynnän tilaisuutta ja lähetän Spartacusille viestin,
jotta hän tietää epäonnistuneensa.
Ja mikä kohtalo odottaa häntäkin.
Katkaiskaa hänen kaulansa.
Tekstitys: Nanda de Bruijn Extended sync: subisampo